Cíl studie: Doposud nebyl prokázán prospěch z primárně preventivní implantace ICD u pacientů implantovaných během doby na čekací listině transplantace srdce.
Metody: Retrospektivně jsme analyzovali indikace k implantaci ICD, adekvátní terapie ICD a mortalitu u pacientů zařazených na čekací listinu transplantace srdce mezi lety 2005-2010, kteří buď podstoupili transplantaci, nebo zemřeli. Jako potenciálně život zachraňující jsme definovali úspěšné epizody ATP či výbojů ICD aplikovaných pro komorovou tachykardii (> 150/min) nebo fibrilaci komor.
Výsledky: Během definovaného období bylo na čekací listinu transplantace srdce zařazeno 319 pacientů, kteří dosáhli definovaného cíle. Z neurgentních kandidátů bylo 67 pacientů (21%) indikováno k implantaci ICD v době zařazení na čekací listinu (“ICD bridging”; střední doba od implantace do transplantace 360 dnů) a 53 (17 %) pacienti dostali ICD již dříve v průběhu svého onemocnění (“konvenční” indikace; 72 % v primární a 28 % v sekundární prevenci; střední doba od implantace do transplantace 1087 dnů). Ve skupině “bridging” indikace byly zaznamenány významně častější potenciálně život zachraňující terapie než v konvenční skupině (34 %, resp. 15 % během jednoho roku s ICD; P = 0.001). Ve srovnání s konvenční indikací byla v “bridging” skupině významně snížena celková mortalita (relativní snížení rizika 59,7 %, absolutní snížení rizika 8,8 %, P = 0,04).
Závěr: U kandidátů transplantace srdce byla “bridging” indikace k implantaci ICD spojena s vysokým výskytem potenciálně život zachraňujících intervencí a vedla ke snížení mortality. Přestože se jedná o drahou terapii, je pravděpodobně opodstatněná u stabilních ambulantních kandidátů transplantace srdce především v centrech s delší čekací dobou.