Cíl práce: Zkušenosti z prvních pěti případů s ročním sledováním po transplantaci kmenových buněk v terapii kritické ischemie dolních končetin při diabetické periferní angiopatii. Metodika: U 3 žen (2x diabetes mel. II. typu /případy A, B/, 1x DM I. typu/C/) a 2 mužů (DM II. typu/D, E/) s diabetickou periferní angiopatí byla v terapii použita transplantace kmenových buněk do dolních končetin. Po odběru dřeně byly separované nativní kmenové buňky aplikovány do postižených končetin. Po 6 týdnech po aplikaci buněk byly provedeno vyšetření periferní cirkulace a kontrolní angiografie. Pacienti byli rok sledováni. Výsledky: Při srovnání angiografických nálezů před a po aplikaci kmenových buněk nebyly nalezeny podstatné rozdílnosti. Subjektivně došlo ve všech případech k vymizení klidových bolestí v končetinách. Klinický obraz se v prvních 3 měsících mírně zlepšil v případech A, C, D. Jasné zlepšení parametrů periferní mikrocirkulace dle vyšetření laser dopplerem bylo zjištěno v případě C a D. Amputace nebyla u pacientů do 8 týdnů provedena žádná, do 3 - 6 měsíců v případech A, B došlo ke snesení nekrotických prstů. Velká amputace nebyla provedena. Do 12 měsíců po výkonu nedošlo k žádné velké amputaci, v případech A, E ke snesení dalších nekrotických hmot na nohou. Duplexní ultrazvukové nálezy se významně neměnily, zlepšení periferní mikrocirkulace v laser doppleru bylo výrazné v případě C a mírné v D. Závěr: Práce prokázala možnost použití metody transplantace kmenových buněk v případech kritické ischemie při diabetické periferní angiopatii. Metoda a její prospěšnost vyžaduje další výzkum. Práce diskutuje možnosti, omezení a ovlivňující faktory užití transplantace kmenových buněk v terapii diabetické nohy.