Úvod: Obecně se předpokládá, že malapozice stentu je spojena s nepříznivými dlouhodobým vývojem intravaskulárního nálezu. Data podporující tento předpoklad pacientů léčených primární koronární intervencí (PCI) u pacientů s akutním infarktem myokardu jsou jen omezená.
Cíl studie: Zhodnotit vztah rozsahu malapozice stentu bezprostředně po direktní PCI k minimálnímu ploše ve stentu, plošné stenóze a podílu nepokrytých strutů při kontrole po 9 měsících.
Metodika: 105 pacientů s akutním infarktem myokardu s elevacemi ST segmentu prodělalo OCT navigovanou direktní PCI se snahou o dosažení kompletní apozice stentu. Při PCI byly implantovány lékové stenty s Biolimem A9 nebo everolimem. OCT vyšetření bylo provedeno systémem C7-XRTM s využitím neokluzivní techniky. Offline analýza získaných dat byla provedena pomocí software OCTIVAT-Stent. Podle rozsahu iniciální malapozice byli pacient zařazení do skupin 0-1 %, 1-2 %, 2-3 % a > 3 % malaponovaných strutů.
Výsledky: S narůstajícím rozsahem malapozice stentu statisticky výrazně rostla plošná stenóza (5.4 % (-11.9-17.4 %), 3.9 % (2.7-15.6 %), 9.4 % (8.8-29.9 %), 28.7 % (22.5-43.5 %); p<001) a podíl nepokrytých strut stenu (6.9 % (4.1-13.3 %), 8.2 % (5.7-8.7 %), 16.4 % (14.5-37.5 %), 20.0 % (5.8-30.2 %); p<0.094). Trend k poklesu minimální plochy ve stentu byl pouze nevýznamný.
Závěr: S větším rozsahem iniciální malapozice stentu roste velikost plošné stenózy a podílu nepokrytých strut stentu při kontrole po 9 měsících.