BIOMARKERY KARDIÁLNÍHO POŠKOZENÍ A HODNOCENÍ KARDIOTOXICITY BĚHEM TRANSPLANTACE KRVETVORNÝCH BUNĚK PRO HEMATOLOGICKÉ MALIGNITY
Tématický okruh: Varia | |
Typ: Ústní sdělení - lékařské , Číslo v programu: 668 | |
Horáček J.1, Vašatová M.2, Pudil R.3, Jebavý L.1, Tichý M.2, Jakl M.1, Malý J.4 1 Katedra válečného vnitřního lékařství, Fakulta vojenského zdravotnictví, Hradec Králové, 2 Ústav klinické biochemie a diagnostiky, Fakultní nemocnice, Hradec Králové, 3 I. interní kardioangiologická klinika, Fakultní nemocnice, Hradec Králové, 4 II. Interní klinika - OKH, Fakultní nemocnice | |
Cíl: Hodnocení kardiotoxicity během transplantace krvetvorných buněk (TKB) pomocí sady kardiálních biomarkerů – glykogenfosforyláza BB (GPBB), kardiální typ proteinu vázajícího mastné kyseliny (H-FABP), kardiální troponin I (cTnI), kreatinkináza MB (CK-MB mass), myoglobin. Soubor a Metodika: Do studie byla zařazeno 53 pacientů (věk 49, 9±12,3 let, 33 mužů), u kterých byla provedena TKB pro hematologické malignity. Kardiální biomarkery byly měřeny vstupně, 1 den po vysokodávkované chemoterapii, tzv. přípravném režimu (po PR) a 1 den po TKB (po TKB). Koncentrace biomarkerů nad horní mezí referenčního rozmezí doporučenou výrobcem (Randox) byly považovány za zvýšené. Hodnoty cut-off pro kardiální poškození byly následující: 7,30µg/l pro GPBB, 4,50µg/l pro H-FABP, 0,40µg/l pro cTnI, 4,80µg/l pro CK-MB mass, 76,0µg/l pro myoglobin. Výsledky: Vstupně byly kardiální biomarkery v referenčním rozmezí u všech pacientů. Byly zjištěny významné elevace GPBB u 8 (15,1 %) pacientů po PR a u 9 (17,0 %) pacientů po TKB. U 1 pacienta (1,9 %) došlo k mírnému vzestupu H-FABP po TKB. Ostatní kardiální biomarkery zůstaly v referenčním rozmezí. Byla zjištěna korelace mezi elevací GPBB a poruchou diastolické funkce LK na echokardiografii (r=0,603; p<0,0001). U žádného pacienta nedošlo k manifestaci kardiotoxicity v peritransplantačním období. Závěr: Naše výsledky naznačují, že podání PR a následná TKB jsou spjaty s poškozením myokardu, které se manifestuje zvýšeným uvolňováním GPBB z kardiomyocytů, což může korelovat s poruchou diastolické funkce LK na echokardiografii. Není jasné, zda tyto akutní změny budou předpovídat rozvoj kardiomyopatie v budoucnosti. Další studie na větším počtu pacientů a s delším sledováním budou nezbytné k vymezení postavení nových biomarkerů při hodnocení kardiotoxicity v onkologii. Podpořeno z výzkumného záměru MO 0FVZ0000503, MZO 00179906. | |